Det er Durant.
Hvad helvede laver han her?
Er du journalisten fra Chicago Tribune? Fotograferede du liget?
- Ja, men kun det ene lig. - Hvad er der galt med dig?
- Undskyld, jeg... - Det er ikke nok med kun det ene.
Få de lig ned af vognene igen. Fart på, drenge.
Stedet skal fotograferes, præcis som du fandt det.
Jeg vil have et kompromisløst billede af rædslerne her.
Flere pile. Vi skal bruge flere pile.
Han kan ikke mærke noget. Han er død, for pokker.
- Kortene... Fandt du dem? - Nej. Der er ingen spor.
- Led videre. - Mr. Durant. Herovre!
Robert.
Pak alt. Tag det hele med tilbage til Hell on Wheels.
De fandt Johnsons lig. Alle i lejren snakker om det.
Kom så tilbage ned i den udgravning.
Cullen Bohannon... Har du hørt om mordet på Daniel Johnson?
- Hvem spørger? - Hvorfor er du så nervøs?
Jeg har vel ikke helt vænnet mig til synet af nordstatsuniformer.
- Du bør være glad for at se os. - Hvorfor det?
Chefen vil snakke med dig om at overtage Johnsons job.
Her, Mickey.
Tak, Herre, for den overdådighed, du har skænket mig.
Sid ned.
Hestetyv. Thor Gunderson, sikkerhedschef for mr. Thomas Durant.
De kalder mig 'The Swede'.
Jeg er norsk. Men det er lige meget.
Vi er alle amerikanere nu. Selv jer rebeller, ikke?
Daniel Johnson sagde til mig, at I var to alen ud af et stykke.
- Det tror jeg ikke. - Hvorfor ikke?
- Kunne du ikke lide ham? - Han var min chef. Intet andet.
- Og drikkebroder. - Vi fik os en dram eller to.
Ja, I to fik vist en dram eller to den aften, han blev myrdet.
Faktisk blev du set, da du forlod saloonen sammen med ham.
Ja... Jeg er her ikke for at snakke om Johnsons job, vel?
Var det det, de sagde til dig?
Repræsenterer du loven, mr. Swede? Jeg ser intet skilt.
- Nej. Der er ingen officiel lov her. - Med hvilken ret afhører du mig?
Mr. Durant har ansat mig til at bringe lidt orden i kaosset her.
Hvornår kigger du sidst udenfor? For det ser ud, som om kaosset vinder.
Når ludere og fyldebøtter bliver dræbt, ligger jeg ikke søvnløs.
Men Daniel Johnson var et værdifuldt aktiv for mr. Durant.
Daniel Johnson var hadet af alle, som arbejdede for ham.
Havde nogen en grund til at dræbe ham?
Måske en af negrene? Jeg hørte, at han havde problemer med dem.
Det kender jeg ikke noget til.
Men så er der jo kun dig tilbage.
Ved du hvad? Jeg smutter. Det er ikke nogen retssal.
Det her er Beauty.
Hun er gammel, men hun skyder stadig præcist.
Jeg vil give dig en chance for at tilstå.
Hvor er hun?
Hej, lillebror. Hvad laver du helt herude?
- Hvor er kvinden? - Jeg har hende ikke... endnu.
At dræbe hvide mænd er en ting.
Men tager du en af deres kvinder, vil de alle sammen jage dig.
- Så tager jeg flere skalpe. - Jeg håber, det var det værd.
Hvad med de skalpe, du tog?
Du er så from nu, men jeg kan huske, da du elskede smagen af blod.
- Jesus har tilgivet mig. - Måske har Jesus tilgivet dig.
Men tror du, at dine hvide venner ville?
Du må hellere finde hende, før jeg gør.
Hej... Hej!
- Du vænner dig hurtigt til dem. - Hvad laver du her?
Pønser du på at vidne imod mig?
- Det har jeg ikke besluttet endnu. - Jeg ved noget om den sergent.
Jeg hørte også Johnson tale om mænd, der blev dræbt i kirker og den slags.
Hvis jeg bliver hængt for Johnson, ryger du for de andre, du dræbte.
Du kan jo fortælle din version, så fortæller jeg min.
Vi får se, hvem de tror på.
Ja. Hvem vil tro på en niggerslave frem for en hvid mand?
Slap af, knægt. Ingen skal hænges.
- Jeg er ikke din knægt. - Jeg er ude inden i morgen.
Det var vel også det, den hestetyv sagde.
Tusind tak. Held og lykke.
- Kunne De lide showet? - Bevægende billeder hjemmefra.
- Men De lyder ikke irsk. - Nej. Men jeg blev alligevel rørt.
Vi længes alle efter hjemlandet herude i det fremmede.
- Har vi mødt hinanden før? - Nej, det har vi ikke.
Folk her kalder mig Swede. I har fundet jer en rigtig god plads.
Jep. Lige imellem luderne og sprutten. Jeg valgte selv stedet.
- Hvad vil du? - Godt. Lige til sagen.
En god beliggenhed som den her har en god pris.
Jeg burde have indset, at der var en grund til, at her var ledigt.
- Så det er dig, der er den kvikke. - Ja.
- Hvor meget vil De have, mr. Swede? - Igen... lige til sagen.
To dollar om ugen. Første betaling skal falde på fredag.
Det er halvdelen af indtægterne.
For de to dollar får I min beskyttelse mod alle slynglerne her.
- Hvad hvis vi ikke betaler? - I kan jo flytte ned til slagtehuset.
Og hvad hvis vi nægter at flytte?
Og jeg som troede, at du var den kvikke.
Engang var jeg bogholder.
- Du ligner en bogholder. - Jeg havde det altid bedre med tal.
- Jeg kunne kontrollere tallene. - Men det satte krigen en stopper for.
Du lider af 'soldaterhjerte'. Jeg kan se det i dine øjne.
Du udkæmper stadig de slag.
Jeg var aldrig i kamp. Jeg var regnskabsfører. Flere tal.
Jeg så ikke engang fjenden, før vores forsyningstog blev taget -
- og jeg blev krigsfange.
Andersonville?
Ja. Helt nede i det storslåede Georgia.
Det herskede totalt kaos. 30.000 fanger, 14.000 døde.
Jeg vejede 90 kilo, da jeg kom ind, og 39, da jeg kom ud.
Jeg kunne bare ikke få de tal til at stemme.
Jeg vågnede en nat, da en af mine egne mænd prøvede at spise min arm.
Han troede, at jeg var død.
Den nat indså jeg -
- at jeg måtte kontrollere mennesker, ligesom jeg kontrollerer tal.
Og så lærte jeg at praktisere en slags umoralsk matematik.
Og jeg gjorde nogle...
...ikke så gode ting i Andersonville, mr. Bohannon.
Til sidst opdagede jeg, at jeg kunne få tallene til at stemme.
Så... har du tænkt over den tilståelse?
Men ifølge din matematik hænger du mig jo uanset hvad.
Ja...
Ved du, hvorfor den mand ikke spiste dig op?
Fordi I yankee'er alle sammen smager forfærdeligt.
Forlig dig med din skaber, mr. Bohannon.
Så snart vi skærer hestetyven ned, bliver du hængt.
Skriv: "Mod en fem gange så talrig fjende blev otte hvide, kristne sjæle -
- brutalt slagtet af de plyndrende og nådesløse vilde krigere."
- Fem gange så mange? - Skriv ti gange.
"Blandt de myrdede var Robert Bell -
- en visionær landmåler fra Union Pacific-jernbanen."
"Hans smukke kone, Lily, det vilde vestens blonde jomfru -
- blev besudlet af de vilde og ført bort til slaveri."
- Hvad betyder "besudlet"? - Det læseren måtte ønske.
Min bane vil bringe civilisation til disse utæmmede områder mod vest.
Og 'vestens blonde jomfru' repræsenterer selve civilisationen.
De anser det her som et slags opråb til samling?
- Ja. Nu har du forstået det. - At redde hende med alle midler.
Men jeg vil også have soldater indsat -
- for at fjerne hver eneste vild fra min vej.
Velkommen, broder. Du må være ham, de vil hænge.
Sankt Peter selv var lænket på denne måde og dømt til døden.
Og han blev befriet af en engel.
- Jeg er ikke nogen Sankt Peter. - Og jeg er ikke nogen engel.
- Fred være med dig. - Og med dig, pastor.
- Jeg hører, at din fange stak af. - Vi skal nok finde ham.
- Jeg skal holde øje. - Vær forsigtig. Han er farlig.
- Broder, vi må have en snak. - Jeg troede, du ville angive mig.
Nej, Herren beder mig give asyl selv til de dødsdømte.
Hvad siger han om at skære et par håndjern over?
Det må du selv klare.
Du må hellere forsone dig med Gud, før du hænger i galgen.
- De kommer ikke til at hænge mig. - Ikke desto mindre.
En dag bliver dit navn råbt op... og den dag må du svare.
- Det ved jeg godt. - Og hvad vil du sige?
Jeg gjorde mit bedste i en slem tid.
Det forstår jeg bedre, end du aner.
Men det er ikke godt nok for ham. Du skal bare knæle...
Jeg har set nok, der knælede og råbte Hans navn i rædsomme stunder.
Som oftest blev deres bønner besvaret med en kugle.
Jeg ved, det er vanskeligt at begribe. Og nogle gange er det umuligt.
Men Han er her. Og Hans barmhjertighed kender ingen grænser.
Så bare bøj dine knæ og bed om tilgivelse.
Nej. Jeg gør det ikke.
Fordi krigen tog din tro?
Fordi jeg ikke fortjener tilgivelse.
- Vi kan ikke bruge dem. - Mor ville forstå det.
Og hvad med næste uge og ugen efter? Vi kan intet gøre ved den djævel.
- Det sagde du også i Boston. - Det skulle vi jo ikke snakke om.
Jeg fik os ud af det. Jeg får os ud af det her.
- Men hvordan? - Ved det ikke. Jeg finder på noget.
En dag sender vi den her til mor.
Og så er den så tyk som en mursten.
Det sværger jeg.
Jeg var også en, der stak af. Min ejer gav mig håndjern på om natten.
Når man bliver lagt i lænker, er det naturlig at ville flygte, ikke sandt?
Ikke sandt?
Jo, du har ret.
De kommer.
- Vil du prøve at stikke af? - Jeg skal ingen steder.
- De finder dig. - Ikke der, hvor jeg skal hen.
Så det er sandt? Alle sammen?
- Alle ud over kvinden. - Tog indianerne hende?
Jeg ved det ikke. Spred budskabet: 100 dollar til den, der finder hende.
Men... ikke et ord om kortene.
- Mr. Durant... - Hvem helvede er du?
Cullen Bohannon... Manden, de vil hænge.
For drabet på Johnson. Du er her vel for at sige, at du er uskyldig.
Nej. Jeg er her for at bede om hans job.
- Hvordan får du dine bukser på? - Undskyld?
Med de store nosser du har.
To minutter. Det er alt, jeg beder om.
To minutter.
- Kæmpede De i krigen, mr. Durant? - Jeg tjente mit land på anden vis.
At bygge jernbanen minder om krigen. De har en hær. De skal bruge en leder.
Jeg antager, at du kæmpede for Sydstaterne, mr. Bohannon.
Ja. Det er præcis derfor, De skal ansætte mig.
Det må du forklare mig.
I yankee'er havde altid flere våben, soldater og forsyninger.
- Men jeg bankede jer som regel. - Siger du det?
Ja. Mine mænd gik gennem ild og vand for mig. Derfor har De brug for mig.
- Hvad ved du om at bygge jernbaner? - Jeg lærte om dem for at sprænge dem.
- Husker De broen over Monocacy River? - Jeg byggede den før krigen.
Jeg sprængte den med en halv tønde sortkrudt.
Men jeg er færdig med at ødelægge. Jeg vil hjælpe Dem med at bygge jernbanen.
Hvorfor skulle jeg betro min jernbane til en sydstatsmand?
De stolede jo på sydstatsfolk, da De smuglede bomuld under krigen.
- Du bevæger dig på kanten. - 65 km, mr. Durant.
De skal lægge 65 km spor, før De får pengene fra staten.
Vi ved begge to, at det når De ikke i det her tempo.
Hvis De ikke får de 16.000 dollar per 1,6 km, er hele projektet dødt.
De udkæmper en krig, mr. Durant. Det er der ingen tvivl om.
De har brug for mig for at vinde den.
Den satan.
- Hvad helvede laver du? - Han dræbte Johnson. Han skal hænges.
Vrøvl. Det er min nye sjakformand.
Find en anden, jeg kan hænge.
- Er du den nye sjakformand? - Ja.
- Er Johnsons ting der stadig? - Ja. Skal jeg rydde dem?
- Lad dem være. - Javel.
Tekster: Lasse Glavind www.undertext.se